ROM - ÅBEN BY
Oversættelse: Jacob Jensen www.primetext.tv
De skildrede begivenheder og alle figurer i denne film-
-er opdigtede, men inspireret af den ni måneder lange tyske besættelse.
Eventuelle sammenfald med virkeligheden er en tilfældighed.
"London calling Italy". Dette er Londons stemme.
Åh, nej.
Jeg er på vej.
Ingeniør Giorgio Manfredi. Hvor er han?
Han overnatter ikke altid her.
- Hvor er han nu? - I ved, hvordan ungkarle er.
- Hvor er hans værelse? - Det er derovre.
- Får han ofte besøg? - Ikke længere.
- Har De andre logerende? - To.
- Hvor er telefonen? - På gangen.
Stop! Jeg tager den.
- Hallo? - Må jeg tale med Giorgio?
- Ingeniør Manfredi. Hvem er De? - En ven.
- Hvilken ven? - Hvem taler jeg med?
- Det var en kvinde. Hvem var det? - Hvor skulle jeg vide det fra?
- Hvor fører døren hen? - Tagterrassen.
Rolig.
- Hvem bor der? - Det er Spaniens ambassade.
Byen inddeles i fjorten områder. Med Schröders plan-
-kan et begrænset antal mænd gennemsøge store folkemasser.
Kom ind.
Vi er blevet underrettet om, at de ikke har fundet personen.
Der bor to kvinder der. Skal de føres hertil, Herr Sturmbahnführer?
Nej, det er ikke nødvendigt. Tak.
- Dårlig nyhed? - En person dukkede ikke op.
- En vigtig person? - Det håber jeg.
Kender De ham?
Nej, hvem er det?
- Han kalder sig "ingeniør Manfredi". - Jeg har hørt om ham.
Han formodes at være en af lederne af den Nationale Frihedsbevægelse, CLN.
- Det har jeg god grund til at tro. - Hvordan fandt De ham?
Jeg mødte ham her.
Hver aften går jeg en tur Rom uden at forlade mit kontor.
Jeg elsker disse fotografier af næsten overraskede mennesker.
Det bliver til mange interessante møder.
For noget tid siden kom herr Manfredi gående mod mig med sin veninde.
Jeg sagde til mig selv: "Den mand har jeg set før."
Se denne gruppe. Den anden mand til venstre.
Jeg fik billederne af Berlin, og jeg tror ikke, at jeg tager fejl.
- Det er den samme person. - Hvor irriterende. Undskyld mig.
- Hvad er det for en larm? - Undskyld. Vi afhører professoren.
Fint. Nu vil han tie stille.
- Sikke de italienere skriger. - Sandt.
- Hvem er pigen? - Marina Mari, skuespillerinde.
- Jeg har set hende. En smuk pige. - Meget smuk.
Rolig! Nu er det nok.
- Hvad laver de? - De har stormet bageriet.
- Og hvad laver De? - Jeg er desværre i tjeneste.
- Jeg er magtesløs. - Får man kun 100 gram om dagen…
De er nogle skurke. De havde endog kager.
- Hent nogen selv. - En kirketjener? Jeg ryger i helvede.
- Så må De spise kager i paradis. - Fjern nallerne.
- Fru Pina, i Deres tilstand. - Skal jeg sulte ihjel?
- Hjælp, betjent! - Forsvind.
- Værsgo. - Mange tak.
Må jeg bære den op for fruen? Den er tung.
- Nu er den lettere. - Jeg burde ikke, men jeg er sulten.
Tror fru Pina, at amerikanerne virkelig findes?
Det har jeg hørt.
- Vil fru Pina købe æg for seksten lire? - Hvor vover De? I mit nærvær.
Vær ligeglad med ham. Farvel.
- Hvem søger De? - Francesco. Ved De, hvor han er?
- Hvor skulle jeg vide det fra? - Hvem er De?
- Hvorfor vil De vide det? - De må være Pina.
Francesco taler altid om Dem. Jeg er en ven.
- Jeg troede, De var fra politiet. - Må jeg komme indenfor?
Lad mig hente nøglen.
Jeg kunne ikke lige finde nøglen.
Værsgo.
- Her er ganske rodet. - Det skal De ikke tænke på.
Kender De Don Pietro? Jeg vil tale med ham.
- Lad mig hente ham. - Ikke Dem.
Jeg kan bede min dreng gøre det.
Marcello! Marcello!
- Marcello! - Hvad er der?
Kom her! Du skal løbe hen til Don Pietro.
- Jeg har ikke tid. - Kom her, sagde jeg.
Du må ikke være hos Romoletto. Skynd dig over til Don Pietro.
Bed ham komme med det samme. Gå direkte derhen.
Don Pietro vil være her snart.
I morges stormede vi et bageri.
- Hvordan har kvinderne det? - Nogen ved, hvorfor de gør det.
Men de fleste rager bare til sig. I morges tog nogen et par sko.
- Hvem har taget mine strømper? - Jeg beklager.
- Ingeniøren! Vil De tale med mig? - Ja.
- Jeg lukkede ham ind. - Det skulle du have sagt.
- Jeg vil bede Dem om en tjeneste. - Jeg burde skifte tøj.
Lauretta, fortæl Marina, at vi ikke kan mødes i nogle dage.
- Jeg ringer, hvis jeg kan. - Er det alt? Farvel, ingeniør.
- Bor hun her? - Hun er min søster.
Det var en overraskelse, ikke sandt? Hvem ved, hvad hun har sagt.
Hun skammer sig over os. Hun er kunstner, vi er blot fattige arbejdere.
Jeg ville ikke bytte. Hun er ikke ond - hun er dum.
Hvor kender De Lauretta fra? Jeg beklager, at jeg er pågående.
- Hun er ven af en pige jeg kender. - Marina?
Hendes mor var portner i den samme gade hvor min far var blikkenslager.
Hun og Lauretta er vokset op sammen.
Sig ikke noget til Marina.
Jeg vil ikke se hende igen.
Jeg vil forlade hende. Det har varet for længe.
- Har I kendt hinanden længe? - I fire måneder.
Hun spiste tit på et trattoria lige ved piazza di Spagna.
En dag var der luftalarm og vi var de eneste, der blev tilbage.
- Hun grinede og var ikke bange. - Og De blev forelsket.
Sådan går det.
Hun er ikke noget for mig. Måske hvis jeg havde lært hende at kende før.
- En forelsket kvinde kan forandre sig. - Hvor ved De fra, at hun er forelsket?
Hvorfor skulle hun ikke være det? Må jeg byde Dem en kop kaffe?
Det tager kun et øjeblik. Det er selvfølgelig ikke ægte kaffe.
Sikke en larm!
- I må ikke spille så hårdt. - Pas på!
- Det er et mirakel at se dig her. - Min mor har sendt mig.
- Det er jeg glad for. - Lad mig komme til sagen…
De skal følge med hjem til os med det samme.
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg tror, at der er nogen hjemme hos Francesco.
Så må vi hellere komme af sted.
- Gilberto! Hør her… - Kom væk med dig.
Agostino kommer om lidt. Du dømmer kampen.
- Tag denne her… - Bliv nu her.
- Hvorfor kommer du ikke i kirke? - Det er spild af tid i disse tider.
De forstår ikke. Vi skal stå sammen mod den fælles fjende.
- Hvem siger det? - Romoletto.
Don Pietro, sig det ikke til nogen.
Der er "Purgatorio"!
- Hvad har du der? - Jeg har handlet.
- Har du brugt hele rationeringskortet? - Ikke en eneste kupon.
- Hvorfor har De så mange brød? - De fejrede noget i morges.
Jeg ved ikke, hvad de fejrede. Ikke engang bageren vidste det.
Hvad fejrede de? Jeg håber, min mor hørte om det.
Kaffen er klar. Den er ikke god, men i det mindste er den varm.
- Francesco sagde, De skal giftes. - Brylluppet er blevet udsat.
I denne tilstand. Vi har måttet udsætte det flere gange.
- Men det bliver i morgen. - Så må jeg finde en gave.
Der er krig. Vi går til Don Pietro, det går hurtigt.
- Et kirkebryllup? - Ja. Francesco ville ikke.
Det er bedre, at vi bliver gift af en af vore.
- I stedet for at gå til en fascist. - Det har De ret i.
Sandheden er, at jeg tror på Gud.
- Hvad laver De? Arbejder De? - Det gjorde jeg. De fyrede os.
Tyskerne tager alt.
Det må være Don Pietro.
- Goddag, Don Pietro. - Jeg går.
Tak fordi De kom.
Hvad laver de her? Hent noget vand. Fart på.
Jeg vil tale med dig.
Vi har 500 drenge oppe i bjergene. Vi kan ikke svigte dem.
Klokken seks kommer en af dem til Ponte di Borghino.
Jeg kan ikke gå derhen, da jeg er eftersøgt.
Der er også udgangsforbud fra klokken fem.
Jeg kan gå derhen. Hvad skal jeg sige?
Ikke noget. Det drejer sig om en sum penge.
- Er det for meget at bede om? - Det er det mindste, jeg kan gøre.
- Hvordan kan jeg genkende ham? - Han vil fløjte en sang på broen.
- Hvilken sang? - Den her.
Selvfølgelig, den nynner alle.
Goddag, fader. Hvad kan jeg hjælpe med?
- Har De Sant'Antonio Abbate? - Beklager, den er ikke så populær.
- Jeg har til gengæld San Rocco. - Ellers tak.
Vil De ikke have en helgen som San Rocco? Kom ind.
Her er den. Den er meget fin.
- Jeg går nu. - Glem ikke at gå forbi Chiurazzi.
- Jeg vil give Dem en god pris. - Jeg skal tale med Francesco.
Et øjeblik.
Kom indenfor.
Gå ned ad trappen.
- Hvad er der sket? - Ikke noget alvorligt, heldigvis.
- SS kom forbi Manfredi i nat. - Hvor er han?
Han er hjemme hos dig. Pina lukkede ham ind.
Han gav mig det her. Jeg ville sende ham til passionisterne.
- Men han vil ikke isoleres. - Udmærket.
Han er eftersøgt.
Ja, men vi er så få. Hvis alle skjuler sig i et kloster…
- Det her er vores forlægger. - Jeg har hørt meget om Dem.
Det er ikke godt. For min beskedenhed eller mit helbred.
- De har været en stor hjælp. - Jeg hjælper gerne de trængende.
Kom ind.
- Værsgo, fader. - Drejede det sig ikke om penge?
Der står ikke meget i bøgerne.
- Er de alle ens? - Det er tusind sider.
Der er en million.
- Hvem er det? - Det er mig: Marina. Åbn døren.
Hej!
Gæt hvem jeg mødte i morges? Manfredi. Han kom forbi.
- Hvor? - Hjemme hos mig.
- Hvad ville han? - Han kan ikke se dig i noget tid.
- Han vil prøve at ringe. - Sagde han ikke andet?
- Forklarede han ikke hvorfor? - Nej, jeg spurgte ikke.
Jeg havde morgenkåbe på og papillotter i håret.
Skal du ikke skifte? Det er snart din tur.
- Hvorfra vidste han, hvor du bor? - Det må du have sagt.
- Nej, det har jeg ikke. - Jeg har i hvert fald ikke sagt det.
Folk skal ikke vide, hvor jeg bor. Marina, jeg kan ikke blive boende.
- Må jeg flytte ind hos dig? - Ja, det har jeg jo sagt.
Det er sødt af dig.
- Hvad leder du efter? - En cigaret.
- Tak. - Hvornår kom han? Giorgio?
- Tidligt i morges. - Frøken Mari, det er tid.
Er du forelsket i ham eller ej? Han er sød…
- Det skal du ikke spekulere på. - Så gør jeg ikke det.
- Har du det dårligt? - Nej, der er ikke noget galt.
Marina, igen? Det er ikke godt for dig.
Sludder. Der er meget, der ikke er godt for os, som vi gør alligevel.
Jeg kommer.
- Godaften, hvordan går det? - Fint. Du ser fin ud i aften.
- Du er altid så elegant. - Vi skal af sted.
Skynd dig, før direktøren får mistanke om noget.
Jeg skal gå. Går det godt? Det er godt.
Han kommer og går.
Han burde ikke engang stikke næsen udenfor døren.
- Han har vel en god grund til det. - Det må vi håbe.
Jeg ved, hvad der skete på bageriet.
Det var Dem, der startede det. Tror De, at jeg er dum? Jeg ser alt.
- Fortsætter De, går det galt. - Det må vi håbe, at det ikke gør.
- Kålsuppe. - Det ved jeg.
- Hvad er klokken? - Halv fem.
Så må jeg af sted. Jeg ville tale med Don Pietro, men vi ses i morgen.
- Her kommer han endelig. - Godaften, Don Pietro.
Lav ikke mad på kaminen. Og slet ikke kål.
Jeg kan lave mad på komfuret, men jeg kan ikke tænde for begge.
- Alle disse bøger. - Mad har han ikke råd til.
- De er til en anden præst. - Udgangsforbuddet træder snart i kraft.
- Læger og præster må være ude. - Og jordemødre.
Det stod i avisen. Men i mørket er det svært at se, hvem der er en skurk.
Don Pietro, jeg er her for at skrifte.
- Jeg skal gå. Det må blive i morgen. - Vi kan følges ad noget af vejen.
Lad mig bære dem. Sådan.
Det er ikke noget problem. Lad os gå.
- Farvel, Agostino. - Jeg håber, at krigen snart er forbi.
Er De Don Pietro Pellegrini?
Jeg vil tale med Dem.
Kom ind.
Jeg går. Hvad vil han?
- Det er bedre… Vent på mig. - Fint.
Sid ned.
Giv os noget tid.
Sid ned.
Sig frem.
Fra Don Severio Derisi.
Betragt mig ikke som en kujon. Men jeg kan ikke klare det mere.
Tab ikke modet. Jeg vil hjælpe Dem.
- Hvor kommer De fra? - Fra Casino. Et sandt helvede.
- Hvad ville han? Hvem var det? - Han ville spørge om en ting.
Når jeg ser dem…
Det er så længe siden, at jeg har skriftet, at jeg næsten skammer mig.
Jeg har levet et dårligt liv og gjort ting, jeg ikke burde have gjort.
Jeg skammer mig over at blive gift under disse omstændigheder.
Det forstår De ikke. Det er noget man gør uden at tænke, det er forkert.
Jeg er meget forelsket, og han er et godt menneske.
Jeg tænker ofte, at han kunne have fundet en, der var yngre end mig.
Ikke en forarmet enke med en stor søn.
Jeg har måttet sælge alt for at overleve.
Hvem vil glemme lidelserne, frygten, rædslen?
Kan Gud ikke se, hvordan vi har det?
Det spørgsmål stiller mange mig.
Er vi sikre på, vi ikke fortjener det? Har vi altid levet ifølge Guds vilje?
Ingen overvejer at ændre deres liv.
Når det går dårligt fortvivler folk og tror ikke, at Herren ser dem.
Herren vil forbarme sig, men vi har mange synder på samvittigheden.
- Vi må bede og tilgive. - De har ret Don Pietro.
Men når man ser dem, får man lyst til at slå dem.
De har ret. Giv mig pakken. Det er ved at blive sent.
Farvel, fru Pina.
Tyskerne førte hendes forlovede til via Tasso.
"Jeg ordner det", sagde jeg. Sikke nogle lår, hun havde.
Stop! Op med hænderne.
Jeg har udgangstilladelse. Jeg er typograf.
- Det står her. - Skynd Dem hjem.
På gensyn, kaptajn. Farvel.
Francesco, du skræmte mig.
Det blev sent. De insisterede på at følge mig hjem. Jeg kunne kun takke ja.
- Francesco. - Det gik godt denne gang.
- Udlejeren gjorde det godt. - De gennemsøgte huset i morges.
- De spildte tiden. - Lukkede Pina dig ind?
- Hvad mener du? - Du gør det rette.
Først troede hun, at jeg var betjent, og var ganske afvisende.
- Don Pietro har også mødt Gino. - Fint. Hvad sagde han?
Han var bekymret. Du skulle møde "Oldingen" i dag.
Gino siger, at du bør afbryde kontakten med ledelsen.
Han har ret. Og jeg har arbejdet i månedsvis. Hvordan fandt de mig?
- Vi må finde ud af, hvad de ved. - Vi prøver, men det er svært.
Lad os håbe at Don Pietro har fundet Tagliacozzas ven.
Jeg har avisen med til dig.
- Den er blevet god, ikke? - Hvor mange kopier?
Tolv tusind.
Det er Pina.
Hvordan går det? Jeg er bekymret for Marcello. Han er væk.
- Jeg har ledt overalt. - Han er sikkert hos Romoletto.
- Otello er også forsvundet. - Hvor kan de være?
- Jeg er bange for, at de er gået ud. - Så sent?
I gjorde det flot. Jeg er stolt af jer.
Lad os komme af sted.
Vi venter på Otello.
- Godaften. - Farvel.
Så du er stadig i live! Så kan jeg slå dig ihjel.
Hvis jeg havde sådan en far, ville han få med mig at bestille. Farvel.
Din slyngel! Hvorfor kommer du først nu?
- Lad os gå ind en ad gangen. - Ja, du går ind først.
Der er I, I lømler.
Jeg tager mig af ham. Vil I tage livet af mig?
Jeg går derind, før helvede bryder løs.
- Se på dem. - Hvor har I været?
- Vi var lige udenfor. - De lyver.
- I lyver! Jeg slår jer ihjel. - Nej, det gør jeg selv!
- Kom i seng med jer. - Nu må det være nok!
De er kun drenge.
Kan man ikke få et roligt øjeblik? Jeg arbejder hele tiden.
- Sikke et job… - Hvad for noget? Sig det!
- Gå i seng. - Må jeg ikke sige noget i mit hjem?
- Det er mit hus. - Vi betaler for at bruge køkkenet!
Jeg er træt af at bo her.
- Skal I skændes hver aften? - Jeg flytter!
Hvis hun ikke flytter, så…
- Den må være færdig nu. - Den er nok brændt på nu.
Det kan vi takke den dumme tøs for.
Kom her.
Det er en overraskelse. De bager en kage til bryllupsdagen.
I skændes vel ikke sådan allerede?
Vi vil spise godt.
- Han tænker ikke på andet. - Lad os komme i seng.
Slukker du lyset?
- Lykkedes det for dem? - Jeg må aldrig komme med.
- Må kvinder ikke gøre heltegerninger? - Jo.
Romoletto siger, at kvinder skaber problemer.
- Sover I ikke endnu? - Ned under tæppet.
Det er sengetid.
Kan du ikke sove?
- Jeg ved ikke. - Hvor gik I hen med Romoletto?
- Det kan jeg ikke sige. - Ikke engang til mig?
- Nej, det er en hemmelighed. - Så har du ret.
Du må ikke afsløre den for nogen.
Godnat.
- Et øjeblik… - Hvad er der?
Må jeg kalde dig far fra i morgen?
- Hvis du gerne vil. - Ja. Jeg er så glad for dig.
- Hvad er der? - Jeg skændtes med min søster.
Hun vil flytte. Hun kommer ikke til brylluppet.
- Det er bare noget hun siger. - Hun mener det. Hun er ved at pakke.
- Hun vil ændre mening i morgen. - Jeg er så træt.
- Så så… - Jeg er så træt.
- Han er derinde. - Han er en ven.
Jeg har længtes efter at tale med dig. Kom.
Lad os sætte os her, som da vi talte sammen for første gang.
Du var så vred.
Du rev et spejl ned fra væggen hos mig. Men det gik ikke i stykker.
- "Tror du, at du er universets konge?" - Jeg brød mig ikke om dig.
Du havde boet her i to måneder, men du hilste aldrig på mig.
Det er to år siden. Det er så længe siden. Alt er anderledes.
- Krigen var allerede begyndt. - Vi troede, at den snart ville slutte.
- At vi ville høre om den i biografen. - Hvornår vil den mon slutte?
Der er øjeblikke, hvor jeg ikke kan klare det længere.
- Denne vinter varer en evighed. - Den vil snart være forbi.
Det bliver forår. Det bliver smukkere end nogensinde, for vi vil være fri.
Vi må tro på det. Vi må ville det.
Jeg føler det, men jeg kan ikke forklare hvorfor.
Han ville kunne gøre det. Han er belæst og berejst.
Han kan udtrykke det bedre. Men jeg tror, at man kan sige dette:
Vi må ikke frygte denne dag, eller nogen anden.
Vi er på rette vej. Forstår du, Pina?
Vi kæmper for noget, der skal ske, noget der ikke kan udeblive.
Vejen er lang og svær, men det vil ske.
Vi vil se en bedre verden. Vores børn vil se den.
Marcello og barnet, der er på vej. Du skal ikke være bange, Pina.
- Uanset hvad der sker. Ikke sandt? - Jo, Francesco.
Jeg er aldrig bange.
Hallo? Goddag, frøken. Vi har ikke hørt fra ham.
Har han ikke ringet? Eller sendt bud?
Fortæl mig sandheden: Ved De, hvor han er?
Hvis jeg vidste det, ville jeg sige det. Godaften.
Hvor tåbeligt at bede om oplysninger i telefonen. Vi ryger alle i fængsel.
Kom ind.
- Roms politimester. - Bed ham komme ind.
De kommer belejligt. Jeg har en interessant nyhed.
Manfredi blev set i morges i kvarteret Predestino.
For lidt tid siden blev en tankvogn sprængt i luften i samme område.
Jeg beklager, men min nyhed er endnu mere sensationel.
Jeg bladrede igennem strafferegistret.
- Og gjorde et interessant fund. - Utroligt.
"Ferraris Luigi. Født i Torino den 3. oktober 1906."
"Anholdt i Bologna i 1928. Idømt tolv års fængsel"-
- "for sammensværgelse mod staten."
"Flygtede fra fangetransporten. Er blevet set i Paris og Marseilles."
Luigi Ferraris…
- De har overgået mig. - Det sværeste venter stadig.
- At anholde ham. - Han må ikke undslippe.
- Skal jeg tage mig af sagen? - Absolut ikke! Jeg mener…
Det er ikke fordi jeg har mistro til Dem, men jeg vil helst gøre det selv.
Ingrid.
Godaften, hvordan har De det? Tak for blomsterne og kaffen.
Politichefen korrumperer mine ansatte, men De er tilgivet.
Han har gjort en yderst interessant opdagelse.
Fantastisk.
- Det er tid til at handle, Ingrid. - Overlad det til mig.
- Goddag. - Goddag, drenge.
- Ære været Jesus Kristus. - Helliget være hans navn.
- Hvad siger du? - Ære været Jesus Kristus.
Helliget være hans navn. Du er altid den sidste, der helliger hans navn.
- Hvem er det? - Politiet.
Jeg skal lige have tøj på.
Så vil vi vise Deres kommende hustru vores respekt imens.
Francesco!
Tyskerne og fascisterne omringer huset!
Se, de omringer huset. Ind med jer.
Gå derop og hent alle herned.
I skal gøre præcis det samme hernede.
Alle skal bringes ud og samles her på gaden. Er det forstået?
Gå derover og sørg for, at alle kommer ud.
Gør det samme på den side.
- Stil dem op og tæl dem. - Hvad laver De?
- Kom her! - Spørg hvad han laver her.
- Hvad laver De her? - Jeg er i tjeneste. Jeg er betjent.
- Han er i tjeneste som betjent. - Han skal stadig blive her.
De skal blive her.
Marcello! Marcello!
- Hvad er der? - Tyskerne og fascisterne er hos os.
- Kom! - Et øjeblik.
- Men tyskerne er der. - Jeg går og ser efter.
- Vi vil med. - Jeg går derhen.
Men der er bomber hjemme hos Romoletto.
- Løb ned til jernbanen. - Tyskerne er nede i gården.
- Francesco er hos Duilio. Bare rolig. - Sig ikke noget til Pina.
- Hvad laver De? - Tager mine ting.
- Vi sørger for, at ingen tager dem. - Det havde jeg ikke tænkt på.
Kom så, fart på.
- Hvor er Francesco? - I sikkerhed.
Hvor usselt, de tvinger selv de syge ned.
- Oldingen vil ikke komme ned. - Det skal De ikke bekymre Dem om.
Min søn! Min søn! Min søn!
Giorgio!
- Hvor har han gemt sig? - Jeg ved det ikke.
Vi har ikke fundet nogle mænd.
- Hvor er mændene? - Hvor er mændene?
- Jeg er ikke portner. - Hvad vil han?
- Hvad skal De? - Besøge en, der er syg.
- Det er præsten. - Alle er ude for at få lidt frisk luft.
Det er ikke muligt, han ligger for døden.
Det var på tide. Staklen har spurgt efter Dem.
- Men alle er gået ned. - Nej, der er en lam olding.
Skynd Dem. - Før i tiden kom de i det mindste med det samme.
Romoletto! Åbn, det er mig! Don Pietro er med mig.
- Gå med jer! - Åbn, Romoletto!
Gå med jer, ellers ryger I i luften sammen med mig.
- Hvad laver du? - Slår dem alle ihjel.
Din galning. Giv mig den.
Hjælp! Lad mig gå!
- På hvilken etage bor den døende? - Det ved jeg ikke.
Jeg kigger efter. Jeg ved lidt om lægevidenskab.
- Lad mig følge med. - Nej, vi går derop alene.
Der er ingen her. Lad os gå en etage op.
Luk døren!
Hvad laver De her? Jeg har det fint.
- Slap af, for Guds skyld. - Jeg vil leve til jeg fylder hundrede.
- De er på vej. Tyskerne. - Jeg er ligeglad med tyskerne.
- Jeg slår dem… - Giv mig…
Se derinde.
Kom.
Biagio, vågn op.
Giv mig den.
Så.
Sikke et slag De gav ham, Don Pietro.
Så.
Francesco! Francesco!
Pina! Pina!
- Francesco! - Din kujon!
Francesco!
Lad mig gå!
Francesco! Francesco!
Pina! Nej!
Mor! Mor!
Mor!
De kommer. Gør jer klar.
Sigt efter chaufførerne.
Flavio! Vi har taget kød med.
- Hvor er det? - Her.
- Jeg er ikke slagter. - Vi slagter det.
Det ved jeg, at I er specialister i.
Ingeniør, godaften! Sid ned.
Godaften, Deres selskab venter.
Giorgio, endelig! Jeg håbede, at du ville komme.
- Hvad er der sket? - Ikke noget. Hvad skulle det være?
- Men hos dig… - Lad mig præsentere Francesco.
- Goddag, jeg hedder Mari. - SS kom. Hvorfor søgte de dig?
Fordi jeg er officer.
- Hvor bor du? - Vi går hen til en ven.
- Du kan bo hos mig. - Nej, jeg vil ikke forstyrre.
- Han er med mig. - Han kan sove på sofaen.
- Spaghetti? Rationeringskort, tak. - Jeg har ikke et.
- De kan få et af mig. - Tak.
- Hvad vil de have til hovedret? - Jeg tager mig af gæsterne.
De anholdte Mezzetti i morges. Det siger "Maleren".
Hvis vi ikke kommer af sted, anholder de os alle.
- Det var der, du skulle sove, ikke? - Nogen har sladret.
Stakkels dyr.
En amerikansk radiostation plejer at sende jazz på dette tidspunkt.
Skal vi tage et glas?
Jeg har fået flasken i gave. Det varmer lidt.
- Tak. - Har du det ikke godt?
- Jo. - Du har feber. - Han er brandvarm.
Jeg redder sengen med det samme.
Hold modet oppe, Francesco.
- Hjælp mig, Giorgio. - Du vil sove godt her.
Jeg henter en aspirin. Rækker du mig den?
Man skal vare sig for influenzaen.
I disse tider er det kun den, der er i omløb.
Hvem kan det være så sent?
- Hvem er det? - Det er mig: Marina.
Jeg kom alligevel. Fritz ville ikke lade mig gå.
- Du er beruset. - Kun en smule.
- Kom i seng med dig. - Hvem er på besøg?
- Ingeniøren… - Gå i seng, Lauretta.
- Jeg spiser dem ikke. - Francesco?
- Har Pina smidt dig ud allerede? - Sørg for, at hun kommer i seng.
- Kom. - Sikke en velkomst.
Jeg burde være blevet hos Fritz.
Gå i seng, Francesco. Du har feber. Jeg henter en aspirin.
Jeg skændtes med min søster. Jeg flytter aldrig tilbage igen.
- Jeg skal bare have en aspirin. - De ligger i skuffen.
Uheldigt at hun dukkede op. Hvor skal du nu sove?
- Jeg kan sove i en lænestol. - Det bliver ubekvemt og koldt.
Hallo!
- Det er dig. Godaften. - Hvordan har du det?
Jeg troede, at du ville ringe. Er du ikke alene?
Hvad med ham?
Har du mødt ham? Er han der? Ja, Lauretta.
Hun skal bo her i nogle dage.
Nej. Nej. Ja.
Så siger vi det. Lad os tales ved i morgen tidlig.
Godaften.
- Hvorfor har du dem i tasken? - Hvad er det?
Jeg fik dem af tandlægen, fordi jeg havde tandpine.
Det var denne tand. De var til at stille smerten.
- Har du stadig ondt? - Nej, det er længe siden.
- Men du har dem stadig i tasken. - Jeg ville give dem til tandlægen.
- Så forstår jeg bedre. - Hvad gør du?
- Lad os gå til tandlægen sammen. - Giv mig dem tilbage!
- Værsgo. - Du kan tabe dem. De er dyre.
Hvorfor ser du sådan på mig? Du tror vel ikke…?
Jeg tror ikke noget. Du bestemmer over dig selv.
Jeg er blot en… der har været en del af dit liv i kort tid.
Du tænkte "en af mange". Det var det, du tænkte!
Ja, jeg har haft elskere. Selvfølgelig har jeg det. Hvad skulle jeg gøre?
Hvordan tror du, at jeg har fået råd til at købe mine møbler og mit tøj?
Med min løn? Den rækker kun til strømper og cigaretter.
- Jeg har gjort, hvad alle andre har. - Livet er, hvad vi gør det til.
Tomme ord. Livet er hårdt og elendigt.
Jeg ved, hvordan det er at være fattig.
Jeg kunne have giftet mig med en spor- vognschauffør. Og være død af sult.
Jeg selv, mine børn og min mand.
Stakkels Marina. Tror du, at lykken er et stort hus og fint tøj?
- Med tjenestefolk og rige elskere? - Du kunne have ændret på det.
Men du er værre end de andre. De kommer ikke med moralprædikener.
Du har ret. Tilgiv mig.
Giorgio!
- I skændes, som altid. - Og du lyttede i smug.
Jeg hørte jer. Man kan høre alt her i huset.
I morgen går vi til Don Pietro. Han har tilbudt mig ophold på et kloster.
Nej, jeg tager ikke med.
Jeg skal arbejde mere end nogensinde. Hun er død.
Jeg forstår dig. Men du er vred, og det gør dig uforsigtig.
Du vil gøre mere skade end nytte. Vær ikke bekymret for ikke at nå det.
Det er en lang og sej kamp. Den er kun lige begyndt.
- Her er en aspirin. - Tak.
- Godnat. - Godnat.
- Marina! - Hvad er der?
Måske har Manfredi ret. Måske opfører vi os dumt.
- En herre siger, at De venter ham. - Bed ham komme ind.
Kom indenfor.
- Goddag, Don Pietro. - Jeg har ventet Dem.
Her er Deres identitetskort.
Giovanni Episcopo. De har gjort mig to år yngre. Tak.
- Hvem er det? - Østrigeren. En ven.
Lad mig introducere herren, der vil følge med os.
Jeg har talt med klostrets prior. Han venter os.
- Og Francesco? - Han venter på gården med Marcello.
- Giv mig… - Værsgo.
- Agostino, det bliver sent. - Vil dumhederne fortsætte til sent?
Spis middag med drengen og gå i seng.
Don Pietro, hvis jeg skal give drengen noget at spise…
- Det burde række. - Nu har du ingen penge selv.
Vi vil ikke ses i noget tid. Men jeg kommer tilbage.
- Det er tid. - Jeg kommer nu.
Far…
Det kan blive koldt. Du fik det af mor.
- Op med hænderne. Stå stille. - Ind i bilen. Kom så.
Ind med dig. Kom. Lad os køre.
Hallo. Bergman.
Fint. Ja.
Fint.
Oplysningerne var korrekte. Udmærket.
Oplysningerne stemte. Dygtig pige.
Kan du lide den? Prøv den på.
Tag den af.
Fantastisk. Se dig selv, Marina.
- Har de anholdt ham? - Ja.
- Hvad vil de gøre med ham? - Vi vil blot have visse oplysninger.
Når vi har fået dem, lader vi ham gå.
- Hvad hvis han ikke giver jer dem? - Bare rolig. Det vil han.
- Hvad hvis han ikke gør? - Hvorfor skulle han ikke gøre det?
Ja, hvorfor ikke?
- Elsker du ham? - Mig? Jeg elsker ingen.
- Hvorfor er du så hård mod mig? - Lad mig gå.
Nej, du skal blive her hos mig.
- Nej, jeg vil ikke! Lad mig gå. - Marina… Hvorfor?
Hvad har jeg gjort? Hvad har jeg gjort?
- Heil! - Heil. Hvilket nummer?
14. Værsgo.
Kom så.
- Slog De dem, Don Pietro? - Nej. Mine briller.
De er gået i stykker.
Det spiller ingen rolle.
- Tak. - De må have forfulgt mig.
Det tror jeg ikke. De har sikkert udspioneret mig længe.
Jeg skulle ikke have bedt jer om at komme til mig.
- Væggene har ører. - Lad dem blot lytte.
- Ikke sandt, Don Pietro? - Jo, vi har intet at sige.
Hørte I det? Vi vil også komme til at skrige sådan.
Tag det roligt.
Vi fandt disse i præstens lejlighed, Herr Sturmbahnführer.
Den fængsledes id-papirer, falske.
- Har I gennemsøgt præstens lejlighed? - Ja, og sakristiet.
Der var kun en kirketjener og en dreng der.
De var så bange, at de ikke kunne tale.
"At de ikke kunne tale…" Tak.
- Tag dem med. - Javel.
- Er du ikke bange? - Jeg er bange, men også rolig.
- Det er underligt. Jeg ved ikke, men… - Jeg forstår dig.
I to er skøre.
Hør på mig: I har sikkert noget at skjule.
Menneskers liv afhænger af jeres tavshed.
I tror, at I kan klare deres tortur. Men I ved det ikke.
- De får helte til at miste modet. - Vi er ikke helte.
De må ikke få noget at vide.
- Hvad er klokken? - Halv ni, Herr Sturmbahnführer.
De må snart tale med dem. Så de ikke kan forberede deres forsvar.
Vi har ti timer.
Don Pietro…
Vores veje vil måske snart skilles, og måske mødes vi aldrig igen.
Jeg vil takke for alt, hvad De har gjort. Lad mig tale færdig.
- Jeg er ikke den, De tror. Jeg… - Hørte I det? De kommer.
Forråd mig ikke.
Dem!
Sluk lyset.
Kom ind.
Sid ned.
- Hvad hedder De? - Giovanni Episcopo.
Ja… Episcopo, født i Bari, forretningsmand.
- Hvad sælger De? - Olie og vin.
Olie og vin! Fortræffeligt.
Hør her, herr Episcopo:
Hvis jeg havde mere tid, ville jeg gerne tale om Deres virksomhed.
Men jeg har desværre travlt, så jeg vil foreslå Dem en ting.
Jeg kender deres rigtige navn og kender til Deres politiske aktiviteter.
Gennem min efterretningstjeneste ved jeg, at De er en af lederne-
-af den Nationale Frihedsbevægelse.
De har kontakt med hovedkvarteret.
Jeg vil vide, hvordan organisationen fungerer, ned i mindste detalje.
Det kan De hjælpe mig med.
De siger, at De ved hvem jeg er, og hvad jeg laver.
Hvorfor giver De mig så dette forslag? Hvorfor skulle jeg sladre?
Jeg ved, at visse italienske generaler har fået det samme tilbud.
Tilhængere af Badoglio, som De siger.
Jeg ved også, at Deres tavshed har kostet dem livet.
- Jeg vil gøre det samme som dem. - Ærgerligt, for det er et godt tilbud.
Men det havde jeg forventet.
I italienere, uanset partitilhørsforhold, er så fornemme.
Jeg er sikker på, at vi vil finde en løsning inden daggry. En cigaret?
Det bliver ikke en cigaret, der vil få Dem til at tale.
Der bliver sagt mange sære ting om Gestapo.
Før ham ud.
- Hent præsten herind. - Javel.
Dem!
Vær rolig, min søn. Forsøg at være det.
Vi fandt disse ting i Deres hjem.
De ønsker tydeligvis at skade det Tredje Rige.
Det var ikke mit mål.
Er De ikke blot en mand, der skjuler italienere-
-der forbereder attentater, og som hjælper selv tyske desertører?
Jeg forsøger at udvise barmhjertighed.
En forræder, der vil blive straffet i henhold til det Tredje Riges love.
- Hvis det er Guds vilje. - Hør nøje efter.
Deres ven Episcopo er leder af en militærorganisation-
-som De har kendskab til.
Hvis De taler, eller overtaler Deres ven til at gøre det-
-vil De opfylde deres pligt som præst og medborger.
De mænd, der forbereder attentater mod de tyske styrker-
-overtræder de internationale aftaler om okkupationsmagtens rettigheder.
Det gør Dem til en forræder, der bør overlades til retsvæsenet.
- Forstår De det? - Deres ord påvirker mig dybt.
Skriv hans vidneudsagn ned.
Der er et problem. Jeg har intet at sige.
Jeg ved ingenting. De få ting jeg ved, har jeg hørt gennem skrifte.
Og de hemmeligheder vil følge mig i graven.
- Jeg er ligeglad med Deres regler. - Er De ligeglad med den højere magt?
- Så få Deres ven til at tale. - Han ved mindre end De tror.
Siger De, at De ikke kender til hans virkelige identitet og virksomhed?
Jeg ved kun, at han behøvede min ydmyge hjælp.
De skal vide, at han er revolutionær, et gudløst menneske.
Jeg er katolsk præst.
Jeg mener, at de der kæmper for frihed, følger Herrens vej.
Og Herrens veje er uransagelige.
- Prædiker De for mig? - Det er ikke min hensigt.
Der er ingen tid at miste. Har De bestemt Dem for ikke at tale?
Vil De end ikke prøve at overtale Deres ven?
De kan spare ham for lidelser, som De ikke kan forestille Dem.
Jeg kan forestille mig dem, men det gør ingen forskel.
Hvis han er den, De påstår han er, bliver det svært at overtale ham.
- Vi vil få ham til at tale. - Det tror jeg ikke.
- Gør De virkelig? - Han vil ikke tale.
- Jeg vil bede for ham. - Deres Gud finder Dem ikke troværdig.
Det vil tage noget tid. Jeg går i messen. Hent mig, hvis der er nyt.
Kom ind.
- Fangen har hængt sig selv. - Fjols.
- Hvem vinder? - Det er altid den samme.
- Arbejder De her til aften? - Det er ikke noget særligt…
- … men stadig interessant. - Hvad er det?
Jeg har fængslet en mand, vi skal få til at tale.
Den italienske præst vil sørge for det. Det beder vi til.
Hvad hvis han ikke taler? Hvad hvis han vælger at tie?
Hvis han stadig tier betyder det kun, at han ligner en tysker.
Det vil betyde, at der ikke er forskel på slave- og herrefolket.
- Hvad er formålet med krigen så? - For 25 år siden sloges jeg i Frankrig.
Jeg var en ung officer.
Jeg troede på, at tyskerne var herrefolket.
Men de franske patrioter ville hellere ofre livet end sige noget.
Det er en ting, vi aldrig vil forstå. At folk vil være frie.
- De er fuld, Hartmann! - Ja, det er jeg.
Jeg drikker hver aften, for at glemme. Men jeg ser kun alt mere klart.
Vi kommer ikke længere end til i morgen. I morgen, i morgen.
Vi har ikke overbevist hele Europa.
Tværtimod vokser hadet overalt.
Had. Dette had, overalt.
Vi vil drukne i had. Uden håb.
- Vi vil alle dø. Uden håb… - Jeg forbyder Dem at fortsætte.
- Uden håb… - De glemmer, at De er tysk officer.
- Taler han? - Nej, vi ved ikke, hvad vi skal gøre.
Han er ganske upåvirkelig. Hvad skal vi gøre?
- Hvad nu? - Han må genvinde sine kræfter.
- Nej. Det er allerede for sent. - Vi kan prøve psykologiske metoder.
De må være skør. Vi skal få ham til at tale.
Sprøjten.
Hør, herr Ferraris. Jeg respekterer det mod, De udviser.
Og Deres vilje til at ofre sig, men De kan ikke fortsætte.
De er kommunist. Deres parti har indgået forbund med de reaktionære.
De marcherer mod os. Men i morgen, når Rom bliver okkuperet-
-eller "befriet" som I kalder det-
-vil de monarkistiske officerer da også stå på Deres side?
Vi kan løse dette problem. Giv mig navnet på generalerne.
Gør det muligt for mig at anholde dem.
Jeg garanterer Dem frihed og immunitet for medlemmerne af Deres parti.
Hvad siger De, herr Ferraris?
Fortsæt! Gør arbejdet færdigt.
Hvordan går det? Jeg sagde jo, at det ikke ville blive nemt.
Må jeg få en cigaret?
Præsten. Med det samme.
Se på ham! Er De tilfreds? Det her er Deres kristne barmhjertighed.
De vil hellere se ham lide end tale.
Men tro ikke at De eller Deres medsammensvorne vil vinde.
Det slutter ens for alle forrædere. Vi vil knuse jer alle sammen.
Du har ikke sagt noget.
Det er forbi.
I ville slå hans sjæl ihjel, men I har kun slået hans krop ihjel.
Forbandet være jer! I har ydmyget jer selv!
Gode Gud, hvad har jeg gjort?
Tilgiv mig, Gud. Tilgiv mig.
Ud, ud! Få præsten ud. Nu. Ud!
Disse tåbelige italienere. Forbandet være dem.
Den forbandede præst har gjort mig forvirret.
Jeg sagde jo, at det ikke ville blive nemt.
- Herr Sturmbahnführer, hvad gør vi? - Ja, med en afdøds…
- …hjerteslag. - Ja. Og hende der besvimede?
- Det bestemmer damen. - Spær hende inde i noget tid. Så…
- Kom skat, jeg er sulten. - Hvilket navn skal jeg bruge?
- Manfredi eller Ferraris? - Giovanni Episcopo.
Ellers får vi kun nye martyrer. Dem har vi allerede nok af.
Et øjeblik.
Indtil næste gang.
Vi er virkelig herrefolket.
- Hvad er klokken? - Fjorten minutter over otte.
- De er forsinkede. En cigaret? - Tak.
En tændstik.
Indtag jeres positioner.
Gør jer klar.
Giv agt.
Hatten, Don Pietro.
Tak.
- Kom. Vær ikke bange. - Det er ikke svært at dø.
Det kan være sværere at leve.
Pater noster, qui es in caelis: Sanctificetur Nomen Tuum;
Aveniat Regnum Tuum; Fiat volontuas Tua,
Sicut in caelo, et in terra
Panem nostrum cotidianum da nobis hodie
Et dimitte nobis debit nostra et ne nos inducas in tentationem
Sed libera nos a malo
Ave Maria, gratia plena, Dominus tecum.
Benedicta tu in mulieribus et benedictus fructis ventris tui, Jesus
Sancta Maria, Mater Dei, ora pro nobis
- Skyd! - Gud, tilgiv dem.
Fascist!